Crvotočina uspostavljena. MALP na putu.
O kakvom se objektu radi? -Nekakva istraživačka postaja.
U bazi podataka ima vrlo malo informacija o njoj osim da je posao koji su tamo obavljali
završen, a mjesto očigledno napušteno. -Zvuči obećavajuće.
Primamo podatke od MALP-a. Senzori upućuju da postoje uvjeti za život.
Primamo sliku. -Stavite je na ekran.
Ili možda nikad nije napuštena.
Drevni?
Ima njihov skener.
Imamo i mi. Samo zato što znaju kako se koristi tehnologija Drevnih
ne znači da su... -Obraćam se onima koji su poslali ovaj stroj na našu planetu.
Ako nam želite zlo, ne nastavljajte dalje,
ali ako dolazite u prijateljstvu, znajte da ste dobrodošli.
Ostavi to. Rekli smo im da smo prijatelji.
Ja sam prijatelj. -Je li postavljen na omamljivanje?
To je prijateljskije.
Ideš i ti?
Drevni ili ne, očigledno su napredno društvo
i željela bih odmah s njima uspostaviti diplomatske odnose.
Ti si šefica. Idemo.
Što se dogodilo?
Zar smo se vratili natrag?
Ne... ovo je to mjesto.
Gledaj.
Nije baš kao naša soba s Vratima.
Zdravo. Mi smo vam ranije poslali uređaj.
Dolazimo u prijateljstvu.
Ja sam Niam. Dobrodošli u Asuras.
POTOMSTVO
Još čekam da sretnemo drevnu rasu koja je izumila auto.
Naše odredište nije daleko.
Visoko Vijeće vas željno očekuje.
Koliko dugo vaš narod živi ovdje? -Sagradili smo ovaj grad prije mnogo tisuća godina.
Što, sami ste ga sagradili? Niste ga pronašli ovakvog? -Nismo.
I nemate problema s Wraithima? -Nemamo.
Zbog nekog određenog razloga? -Wraithi nas ne zanimaju.
Vidiš? Nije odgovorio na moje pitanje. Oprostite. Niste mi odgovorili na pitanje.
Bože!
Šališ se.
Koliko ljudi živi ovdje? -Milijuni.
Energetske potrebe u gradu ovolike veličine sigurno su ogromne. Plus...
štitovi protiv Wraitha. Svakako tri ZPM-a, možda čak i četiri?
Oprostite. ZPM... uređaj koji izvlači ogromne količine energije iz vakuuma.
Ah, da. Imamo ih puno.
Koliko točno puno je "puno"? -"Točno" nije važno. "Puno" je mnogo.
Iskreno, ne znam točan broj. Više nego što nam ih treba.
Pretpostavljam da ih... sami pravite? -Da.
To! -Polako, Rodney, sliniš. -Vijeće vas očekuje.
Pa, dobili smo odgovor. -Na koje pitanje?
Jesu li ili nisu Drevni. -U tom slučaju, imam nezavršenih poslova s njima.
Odakle dolazite? -Mi smo istraživači. Dolazimo s planeta jako daleko odavde.
Zbilja daleko. U stvari, ne možete tamo doći odavde.
Kako ste saznali za nas?
Nabasali smo na stražarnicu Drevnih koja je imala vašu adresu u svojoj bazi podataka.
Ali nikakvih drugih informacija.
Začudo, zaboravili su u bazu podataka ubaciti informacije
o milijunskom planetu Drevnih, kao što je vaš.
Kako to? -Mi smo posljednji od onih koje zovete Drevnima.
Nekoć smo bili rasa ujedinjena u traganju za znanjem i prosvjetljenjem.
Ali naši putovi su se razišli nakon svađe, koja je uništila to jedinstvo.
Zbog čeka ste se posvađali?
Dovoljno je reći da su odbacili naš savjet u vrijeme velikog sukoba
i pretrpjeli posljedice od strane nemilosrdnog neprijatelja.
Wraitha.
Razišli smo se s našom braćom i sestrama i došli ovamo,
gdje napredujemo već tisućama godina.
Da, mnogo ste napredovali.
Smijem li pitati, koji ste savjet ponudili, a drugi ga nisu prihvatili?
Naši drevni braća i sestre bili su arogantni,
zbog čega su podcijenili Wraithe, neprijatelja inferiornog po inteligenciji,
ali brojčano nadmoćnijeg i nemilosrdnijeg.
Ne bi bili onoliko nadjačani, da ste im pomogli.
To je taj nezavršeni posao o kojem sam želio pričati.
Rekli ste da su vam bili braća. Tamo odakle smo mi, ljudi se brinu za svoju obitelj.
Moj prijatelj zapravo želi reći...
da još uvijek ima puno Wraitha i dobro bi nam došla vaša pomoć.
Njihovo uništenje je jedan od naših ciljeva.
Mislite, imate plan? -Imamo.
Odlično! Da čujemo.
Vaš plan. -Sumnjam da biste bili u stanju pojmiti njegovu kompleksnost i širinu.
Na sreću, leže mi kompleksne stvari. -I širina.
Trebate samo znati da ubrzo Wraithi neće više postojati.
Samo to trebamo znati?
Moram se pozabaviti važnim stvarima.
U međuvremenu, pošto ste istraživači, svakako vam treba odmor i hrana.
Sve smo uredili za vaš kratak boravak među nama.
I on kaže da su drugi Drevni bili arogantni?
Ispričavam se ako ste na bilo koji način stekli dojam da Oberoth nije ljubazan.
A na sve načine? -Teško mu je shvatiti da ste u stanju razumjeti.
Aha. A koliko doktorata on ima?
Niame, vaš narod živi ovdje tisućama godina? -Da.
U to vrijeme većina Drevnih je već bila uzašla.
Znate za uzašašće?
Znamo. Zapravo smo mislili da Drevnih više nema.
Da se većina njih transformirala u bića čiste energije.
To je istina.
Onda vaš narod nije zainteresiran? -Uzašašće je cilj mnogih od nas.
Ali Oberoth misli da imamo još mnogo posla. Moramo postati sve što možemo.
A ti se ne slažeš s njim, zar ne?
Odaje za goste su u ovom smjeru.
Morala je biti ozbiljna svađa,
kad su Drevni uklonili sve podatke o njima iz čitave baze.
Osim ako lažu.
Zar nije moguće da su ovi ljudi samo pronašli grad, kao što ste vi Atlantis?
Ne bi me iznenadilo. Meni ne izgledaju baš... drevnasto.
"Drevnasto?"
Da. To je riječ koju sam tražio.
Misliš da nas žele obmanuti?
Teyla je u pravu. Mogli su pronaći grad i premjestiti ga.
Osjećam da nešto skrivaju.
Misliš, osim plana za uništavanje Wraitha?
Nema nikakvog plana.
I ja isto mislim.
Zašto bi onda rekli da imaju plan, ako nemaju plan?
Pronašli su način kako da se sakriju od ostatka galaksije, uključujući i Wraithe,
i žele nastaviti živjeti i gledati svoja posla.
Onda, tko god bili...
Mislim da to moramo otkriti.
Hvala što ste me primili.
Mislim da nasamo možemo više postići, kao vođa vođi.
Što to želite postići?
Uspostavu diplomatskih i trgovinskih odnosa među našim narodima.
Trgovinu?
Zar zaista vjerujete da nam možete išta vrijedno ponuditi?
Moguće je, Oberoth. Postoji samo jedan način da saznate.
Ali znam da postoji nešto što vi nama možete ponuditi.
Pomoć u borbi protiv Wraitha.
Kao što sam već rekao, započet ćemo svoj plan kad nam bude odgovaralo.
Biste li barem razmislili o tome da nam pomognete sredstvima,
da se možemo bolje zaštititi dok to vrijeme ne dođe?
Sredstvima? Kao na primjer?
Ono što zovemo Zero Point Modulima. Oni su naš izvor energije.
Hitno nam trebaju, koliko god nam ih možete dati.
Tada mogu pretpostaviti da je i vaše naselje lantianskog dizajna?
Da.
Otkrili smo ga dok smo putovali.
Nije bilo naseljeno, pa smo odlučili tamo osnovati bazu.
Sigurna sam da znate, održavanje štita zahtijeva ogromne količine energije.
Gdje je smješteno vaše naselje? -Na vanjskom rubu ove galaksije,
u području prepunom wraithskih košnica, zbog čega nam i trebaju...
Ne možemo vam dati nijedan od svojih modula. Naša energetska potrošnja treba ih sve.
Biste li onda razmislili da vaš grad bude utočište za moj narod...?
Mnoge naše građane zabavljaju povremeni posjetioci, kao vi, na kratko vrijeme.
Ali ne i vas. -Ne.
A sama ideja o većem broju ljudi na duži period apsolutno ne dolazi u obzir.
Imali smo uspjeha u borbi protiv Wraitha, s ograničenim zalihama i osobljem.
Iskreno vjerujem da bismo uz vašu pomoć mogli -Nemam običaj ponavljati što sam već rekao.
Međutim, kao vođa vođi, reći ću ovo još jednom.
Eliminirat ćemo Wraithe kad nama bude odgovaralo.
I baš vas briga koliko će drugih ljudi umrijeti, dok vi ne odlučite djelovati?
Ranije ste rekli da je najveća slabost vaše braće bila njihova arogancija.
Smijem li primijetiti da vam je to u obitelji?
Žao mi je što već morate otići. -Da. I meni je.
Oberoth zna biti... nepopustljiv.
Nije baš riječ koju sam tražio. -"Ne-drevnast"?
Nije ni ta.
Poslat ćemo vam poruku putem Zvjezdanih Vrata.
Nadam se da je ovo samo nespretan početak.
Spustite oružje.
Koliko nisko želite da ga spustimo? -Zar nas zaista želite izazvati?
Možda na pod.
Mislila sam da smo ovdje nepoželjni, Oberoth. -I jeste.
Ali posjedujete informacije koje jednostavno moram imati.
Ovi trgovački pregovori znaju biti pravo ubojstvo.
Moramo pronaći način da izađemo.
Rodney?
Ova ćelija je slična našima. Ima li nečega što bi nam moglo pomoći u bijegu?
Ti to ozbiljno? Ovo je zatvorska ćelija. -Znam.
Jedini način izlaska je da najprije ugasimo energetsko polje oko šipki,
što je moguće jedino...
izvana.
Donio sam vam hranu. -Hvala Bogu, umirem od gladi.
Ne mogu razmišljati natašte.
Zašto nas držite ovdje?
Oberoth želi još razgovarati s vama, a ne vjeruje da biste ostali u svojim odajama.
Pa, u pravu je.
Ako želi razgovarati s nama, zašto onda ne dođe? -Hoće. Vrlo brzo.
Baš lijepo. Zar to nije lijepo? Imam pitanje.
Tko ste vi, dovraga? -Nemojte reći da ste Drevni.
Upoznali smo ih dovoljno da znamo da se oni nikad ne bi ovako odnosili prema drugima.
Žao mi je zbog ovoga. Siguran sam da će vas Oberoth,
kad obavi razgovor s vama, pustiti neozlijeđene.
Žao mi je, ali svu vjerodostojnost ste izgubili kad ste nas zatvorili.
Niste nam ostavili izbora.
Niste ni vi nama.
Ti si nam simpatičan, pa nemoj ovo shvatiti osobno.
Što radiš?
Onemogućavam jumper da komunicira s Kontrolnom sobom. Element iznenađenja.
Lijepo. -Hajde, nazovi.
Ima li znakova naših novih prijatelja?
Još ništa. Nema aktivnosti izvan rasporeda, ništa na dalekometnim senzorima.
Mislim da je sigurno reći da smo im uspjeli umaći.
Ili samo čekaju pravi trenutak za napad.
Držat ćemo osiguranje u pripravnosti, za svaki slučaj, ali da su mogli doći za nama
mislim da bi to već bili uradili.
Kako Rodney napreduje s bazom podataka? -Idem vidjeti.
Pitam se koliko još odbjeglih Drevnih ima okolo.
Ako su imalo nalik na Asurance, bolje nam je da ih lijepo ostavimo na miru.
Kako ide?
Pretražio sam dobar dio baze podataka za bilo kakve indikacije o Asurancima, ali...
Još ništa? -Još ništa.
Možda Drevni nisu više htjeli čuti za njih.
Čak i da su izbrisali sve što se odnosi na Asuru, čovjek bi mislio da će ostaviti neki
Pukovniče?
Reci. -Trebam tebe i Rodneya hitno u Kontrolnoj sobi.
Košnice! -Kako su se uspjele toliko približiti?
Još važnije, zašto ih tek sad očitavamo? -Ne znam. Sve normalno radi.
Uključite plašt. -Već radim. Plašt uključen.
Točno su iznad grada.
Koliko je daleko "Daedalus?" -Neće stići još tjednima.
Nije važno. Izbrojio sam sedam brodova. "Daedalus" ništa ne bi mogao uraditi.
Skeniraju nas.
Nadam se da će plašt... -Pucaju!
Prebaci na štitove!
Ne mogu. Generatori štita su pogođeni. -Znali su točno gdje treba gađati.
Plašt je otkazao!
Treba nam jača paljba. Idem u sobu sa Stolicom.
Još brodova ulazi u sustav. -Koliko još?
Petnaest.
Ne možemo ih odbiti toliko. Ne bez štitova.
Pozor. Govori Weir. Sve osoblje u sobu s Vratima
zbog hitne evakuacije. Nazovite Zemlju.
Johne, moramo uključiti samouništenje.
Upravo smo izgubili sve automatske sustave. Izgubit ćemo i Vrata svaki tren.
Idite. Detonirat ću ga ručno.
Možda će Wraithi uništiti grad umjesto nas.
Da su htjeli izbrisati grad, već bi to bili uradili.
Ako ijedan dio grada ostane netaknut... -Znat će kako pronaći Zemlju. Znam.
Unesi broj. Kad budeš spreman, stisni ovo dugme.
Nakon toga, ostaje ti svega nekoliko sekundi. -Idi.
Ne, ne! Ne mogu to dopustiti, bez da barem bacamo novčić ili nešto takvo! Nije u redu!
Hvala na ponudi, Rodney. Sad se gubi odavde. Odlazite, svi!
Gornji dio je odsječen.
Koliko ih je ostalo? -Ne znamo.
Gubimo napajanje! Idi kroz Vrata!
Koji se vrag upravo dogodio?
Tko ste vi, ljudi?
Nisu ljudi. Oni su strojevi.
Replikatori.
Što se događa?
Što ćemo s njima?
Iskopali smo sve što nam je trebalo iz njihove svijesti.
Više nam nisu ni od kakve koristi.
Najrazboritije bi bilo okončati im živote.
Ne slažem se. Vjerujem da još mnogo toga možemo naučiti od njih. -Naučiti?! -Da.
Ili se samo bojiš da će okončanje njihovih života okončati i tvoju nadu u uzašašće?
Protivim se njihovom smaknuću, ali nije samo to.
Ne vjerujem da smo saznali sve što su naučili o lantianskom društvu,
niti koliko su tog znanja prenijeli drugima.
Oni nam nisu prijetnja, Oberoth. -Ne vidimo razloga da ih prestanemo proučavati.
Dobro onda. Ostavite ih na životu ako želite. Ali držat ću vas odgovornim.
Glava me rastura.
Kako smo se vratili ovamo?
Kako to misliš "vratili ovamo"?
Pa, oslobodili smo se, ukrali jumper i vratili se natrag u Atlantis.
Barem sam mislio da jesmo.
To nije ono čega se ja sjećam.
Ja se sjećam samo mračne sobe. I borbe satima.
Očito su stvorili različite scenarije za svakog od nas za vrijeme skeniranja.
Bez sumnje su željeli sakupiti informacije iz naših reakcija.
Učinilo mi se da smo im olako pobjegli. -Ti si barem pobjegao.
Što su tebi radili?
Mučili me, na razne preodvratne načine.
Kao na primjer? -Rekao sam "preodvratne".
Upravo sam se sjetila nečeg užasnog.
Što ako se još uvijek događa? -Da.
Mora postojati neki način da saznamo.
To ništa ne dokazuje. -Ovo je stvarnost, dr. McKay.
Više vam ne skeniramo um.
Drago mi je da nije bilo stvarno. -Molim te, zlo mi je.
Dođite sa mnom.
U svemiru smo.
Pa, naravno. Zvuk koji smo čuli. Sa svim tim ZPM-ovima, grad može letjeti.
Da, dr. McKay.
Gledajte. Otvaramo hipersvemirski prozor.
Kamo idemo?
U Atlantis.
Skeniranje vaših umova otkrilo nam je da Wraithi nisu uništili Atlantis
prije deset tisuća godina, kao što smo vjerovali.
Došli ste tamo sa svog izvornog planeta Zemlje.
Zašto niste jednostavno nazvali i poslali nas kroz Vrata? -Ne vraćamo vas u Atlantis.
Namjeravamo ga uništiti.
Zašto?
Odmazda. -Zbog čega? Zbog davne svađe?
Drevni više ne žive tamo. Mi smo jedini stanovnici u gradu.
Nije bilo svađe, dr. Weir. Samo izdaja.
Ako želite saznati istinu tko smo, pokazat ću vam.
Elizabeth.
U redu je, Rodney.
Drevni, kako ih vi zovete, očajno su tražili bolji način za borbu protiv Wraitha.
Iako brojčano nadjačani, oslanjali su se na svoju tehnološku superiornost,
koja im je davala potrebnu prednost.
Uskoro su je uspjeli iskoristiti.
Umjesto da prave veće, snažnije oružje, odlučili su napraviti manje.
Mikroskopske strojeve, koji se infiltriraju i uništavaju iznutra.
Naniti.
U te sićušne strojeve ubojice, Drevni su ugradili agresivnost,
koja je nadmašivala onu njihovih neprijatelja.
Njihova tehnologija omogućila im je organsku asimilaciju i samo-replikaciju,
što je povećalo njihovu učinkovitost. I zaista su se replicirali.
Množili su se brzinom koja je iznenadila i same Drevne.
Strojevi molekule počeli su se spajati, stvarajući sve složenije organizme.
Na posljetku su evoluirali u najučinkovitiji oblik za koji su znali.
Tako smo rođeni.
Uzeli smo oblik svojih tvoraca, iako smo se potpuno razlikovali od njih.
Agresija programirana u našu jezgru ostala je,
podgrijavajući gnjev koji nismo mogli kontrolirati.
Preklinjali smo ih da uklone iz naših programa
tu nasilnu prirodu, ali Drevni su željeli oružje.
Njihovi znanstvenici ugradili su zapovijed koja nam je zabranjivala
da im nanesemo bilo kakvo zlo i nastavili eksperiment.
Kad su Drevni zaključili da je eksperiment izmakao kontroli,
i da nikad nećemo postati oružje
kakvo su željeli stvoriti, odlučili su sve okončati.
Odlučili su naš uništiti, ne ostavljajući nikakvog traga o našem postojanju.
Hvala.
Očigledno Drevni nisu obavili posao temeljito, kad su ih željeli uništiti.
Nekoliko nanita uspjelo je preživjeti. -To im je bilo dovoljno da se počnu replicirati.
Replicirati? -Ovo nije dobro.
Slični su umjetnoj inteligenciji koju je SG-1
susreo prije nekoliko godina, a koja se razvila
od sićušnog replicirajućeg bloka u ljudski oblik. Možda su nekako i povezani.
Čitao sam te izvještaje. SGC jedva je obranio ljude od Replikatora.
Zato sam i rekao: "Ovo nije dobro".
Razlika je samo u tome što ovi oponašaju Drevne.
Čak su izgradili verziju Atlantisa.
I to kakvu. -Zašto su to uradili?
Mislim da gledaju na Drevne kao na roditelje koji su ih izdali,
a ljude vide kao braću miljenike koji su dobili svu roditeljsku ljubav.
I cijelo vrijeme se žele osvetiti.
Samo nam je to trebalo, još negativaca.
To znači da smo identificirali rasu koja je stvorila nanovirus
koji me skoro ubio prije dvije godine.
Nije skoro ubio samo tebe.
Zar nisi tada porazio nanovirus EM impulsom? -To je bilo drugačije.
Ono su bili samostalni naniti, koje je bilo lako razoriti jednostavnim EM impulsom.
Ove "stvari" su daleko naprednije, s međuovisnom,
daleko kompleksnijom organskom konstitucijom.
Osjećaš li se bolje? -Da.
Slijedite me.
Imam za vas ponudu, koja bi nam svima mogla biti od velike koristi.
Pa, ako ponuda uključuje spašavanje Atlantisa
voljni smo je saslušati. -Uključuje.
Mnogo smo postigli od svog drugog rođenja.
Uzeli smo oblik svojih tvoraca, sagradili grad veći nego ijedan njihov,
pa ipak ne možemo doseći najvažniju točku svoje evolucije.
Želite se uzdignuti. -Da.
Mnogi među nama, poput Oberotha, ne žele to doživjeti. Zadovoljni su trenutnim stanjem.
Ali nekolicina nas shvaća da kao civilizacija stagniramo.
Želimo nastaviti svoju evoluciju.
Uistinu oponašati Drevne i njihovo konačno postignuće.
Iako su vas izdali. -Oni su naši tvorci,
a uzašašće je konačni korak u izjednačavanju i sjedinjavanju s njima.
Bez uvrede, ali... kako će obična hrpa strojeva to postići?
Zar ste vi toliko različiti?
Pa, mi smo živi ljudi. -Sazdani od ćelija,
koje troše i izgaraju energiju, vođene električnim impulsima...
Nisam rekao da se ja mogu uzdignuti. -Pustimo metafizičke rasprave.
Što želite od nas? Nismo baš eksperti za uzašašće.
Ali znamo da ubijanje ljudi nije najbolji način da to postignete.
Shvaćamo to, i trudimo se potisnuti
svoju nasilnu prirodu, ali ona i dalje ostaje u nama.
Vjerujemo da nas je to, najviše od svega, sprječavalo da se uzdignemo.
Pa što želite, terapiju?
Želimo ponovno napisati svoj programski kod i ukloniti agresivne zapovijedi.
Pa napišite. -Drevni su ugradili mjere koje nas sprječavaju da sami promijenimo kod.
Ali vi ga možete promijeniti.
Ja? -Dok smo vam skenirali um, saznali smo da ste vi u stanju to učiniti.
Čudno. Ja se sjećam samo mučenja. -A što mi imamo od toga?
Spriječit ćemo ostale da napadnu Atlantis. -I pomoći vam u borbi protiv Wraitha.
I Oberoth će pristati na to?
Vjerujem da Oberoth želi napasti Atlantis upravo zbog programa.
Kad bismo mu dokazali da se može izmijeniti, -Mislite da će onda ugledati svjetlo.
Aleluja. -Uradit ću sve što je u mojoj moći da ga uvjerim.
Zašto bismo vam vjerovali? -Jer smo mi spremni vjerovati vama.
Ovim prijedlogom ugrožavamo vlastitu egzistenciju.
Vidio sam sućut u vama, dr. Weir, nekoga tko će razumjeti našu situaciju.
Pomognite nam i mi ćemo pomoći vama.
Kad se sve rezimira, i nemamo baš puno izbora.
Približavamo se Atlantisu. Uskoro ćemo izaći iz hiperprostora.
Kako ide, Rodney? -Sporo.
Gdje je zapelo? -"Gdje je zapelo?" Imaš li ti uopće pojma što ja ovdje radim?
Niam ti je dao pristup programskom kodu i sad se zezaš s njim.
To je tako... relativno točno. -Hvala.
Svejedno, ovo nisu roboti igračke,
već složeni kod s više od tri milijarde kemijskih sekvenci.
Kao da pokušavaš preoblikovati dvostruku DNK spiralu.
Znači za koliko, pet minuta?
Bit će gotovo kad bude i ako budeš vršio pritisak... oh!
Što je? -Moram ići! -Rodney, što se događa? Rodney!
Jesi li? -Da. Uklonio sam agresivne zapovijedi iz osnovnog koda. Niam to upravo učitava,
ali otkrio sam još nešto genijalno, moram dodati. -Što?
Iako su ovi Replikatori bića koja odvojeno funkcioniraju,
njihove osnovne zapovijedi isprepletene su putem snažnih potprostornih frekvencija.
Imaju povremenu zajedničku programsku nadogradnju,
ili "fuziju" kako je oni zovu, kojom izmjenjuju nove informacije.
Tako se Niam nada da će distribuirati kod ostalima. -Točno.
Ali dok sam radio, shvatio sam kako stvoriti grešku
koja bi ih trebala, na moju zapovijed, svih momentalno zalediti. -"Trebala bi"?
OK, hoće. To je kao da im pritisneš dugme za pauzu, dok ne shvate kako da ga isključe.
Na koliko dugo?
Pa, ne znam. Zato sam i rekao "momentalno".
Dani? Sati? Minute?
Minute, ali ne znam točno koliko. Upravo sam njemu rekao. -Deset? Dvadeset?
Dobro, želiš broj? Onda sedam! Sedam minuta i 31 sekundu. Jesi li sad sretan?
Nisam. -Nisi.
To nije dovoljno. -Pa, želio si broj.
Veći broj! -Dobro, moglo bi biti i duže.
Ili kraće! -Gle, ne znam! Nisi shvatio bit... -Gospodo, usredotočimo se!
Hoće li nam to biti dovoljno da pobjegnemo?
Morat će. -Nema smisla otići, ako prije toga ne raznesemo ovo mjesto.
Kako ćemo to uraditi?
Opet ja! Dobro. Koje iznenađenje. Mogao bih ići sam u ovakve misije.
Preopteretit ću ZPM.
Što s Niamom? Zar ovim ne iskorištavamo njegovo povjerenje?
Čak i da je u stanju ispoštovati svoj dio dogovora,
nemamo jamstva da može spriječiti Oberotha da napadne Atlantis.
Ponudit ćemo mu da pođe s nama, ali ne možemo ostaviti ovaj grad neoštećen.
Jesi li siguran da će ovo uspjeti? -Ma daj, molim te. Naravno da će uspjeti.
Zašto ti treba toliko? -A zašto ti uvijek moraš...
Moram pravilno namjestiti frekvencije.
Želim biti siguran kad ih isključim, da ih isključim svih.
Tako bi bilo najbolje. -Onda me pusti da završim.
Hvala.
OK, evo ga. Idemo. Za pet,
četiri,
tri,
dva...
Hej, uspjelo je. -Zanimljivo.
Trebali bismo otići u sobu sa ZPM-ovima.
Zašto se on nije ukočio? -Kod mu je promijenjen.
Dok ga ne prenese ostalima u sljedećoj fuziji, bit će različit od ostalih.
Što se dogodilo?
Što je to bilo?
Izašli smo iz hiperprostora. -Moramo krenuti.
Dođi s nama. Objasnit ću ti putem.
Ronone, bi li mogao...
Hvala.
Želite da pođem s vama?
Moraš shvatiti naš položaj.
Ako ne uspiješ spriječiti Oberotha... -Rekao sam da ću učiniti sve što mogu.
Ali, možeš li obećati da ćeš uspjeti?
Naši životi i životi svih naših ljudi su u opasnosti.
Fuzionirate se preko potprostorne veze. Ako i budeš s nama,
moći ćeš prenijeti novi kod ostalima.
Dođi s nama, Niame.
Uzašašće ti je na dohvat ruke.
Ne možeš natrag.
Dovraga. -Što je?
Moram upotrijebiti sva tri ZPM-a. Nadao sam se da ćemo bar jednoga ponijeti sa sobom.
Uradi što možeš. Ostale su nam samo tri minute. -Zar ti nisam rekao... Nema veze.
Treba mi pristupni kod da isključim osigurače.
A sad nam vrati naše oružje. -Usput nam je.
Sad nismo arogantni, ha?
McKay!
Idemo!
Toliko o sedam i pol minuta. -To je bio proizvoljan broj!
Pukovniče Sheppard.
Trčite!
Ronone, postavi pištolj na ubijanje.
Već jesam.
Počni s preopterećenjem. -Što? Ne, ne još. Moramo biti u jumperu ili dalje od grada ili
Hangar za jumpere nije daleko. Skoro smo stigli.
Ne razumiješ. Ne želim im dati vremena da ga zaustave.
Čim pokrenem preopterećenje, praktično će odmah eksplodirati. -"Praktično"?
Dobro, par sekundi dok nagomila energiju, ali ni približno... -Koliko sekundi?
Ne znam. -Pet, deset? -Opet hoćeš proizvoljan broj!
Moramo dalje. -Počni preopterećivati. Odmah!
Ovuda! -Što je to? -Zvuk grada koji se sprema eksplodirati. Miči se!
Otvori krov, Rodney, ili će ovo biti jako kratko putovanje. -Ne čekajte mene!
Samo kažem, ako ne izađemo iz hangara... -Nije važno, preopterećenje je već počelo.
Eksplodirat ćemo. -Je li krov otvoren?
Jest, kreni.
Odličan posao.
Hvala ti.
Što je?
Nešto se događa.
Što?
Ostali na mom planetu.
Znaju što sam uradio.
Resetiraju me. -Rodney, učini nešto.
Prekasno. Već su...
To ga neće zadržati.
Jako mi je žao. Nisam...
Dobro si? -Jesam.
Kako ide? -Još ništa.
Ili su Drevni namjerno sakrili sve zapise i to jako dobro, dodao bih,
ili su ih jednostavno izbrisali iz baze podataka. Skloniji sam ovome drugome.
Možda su mislili da su ih potpuno uništili.
Ili nisu željeli da se sazna za njihov neuspjeh.
Opet. Nema ništa dosadnije od ljudi koji ne žele priznati vlastite greške.
Istina!
McKay i Zelenka pretražuju bazu podataka. Nisu još ništa našli.
Ti Replikatori... vjerojatno već sebi grade drugi Atlantis.
Sad znaju sve o nama.
Ovaj put smo ih pobijedili. Možda smo ih prestrašili.
Aha.
Možda.